Kom så! Mellem benene!
Pas på!
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Du ville gerne være der...
Ikke også?
Alle andre steder end her. Det kender jeg godt.
Du passer vist perfekt ind.
Jeg ævler bare løs, så de ikke spørger om noget vigtigt.
Hvad må de ikke spørge om?
Det siger jeg ikke.
Nej. Seriøst.
Måske er jeg bange for, at folk opdager, jeg ikke den, de tror.
Hvem er du da?
Det ved jeg ikke.
Hvis du kunne, ville du så...
...rejse så langt væk som muligt?
Nej.
Jeg vil gerne finde et sted, som føles som et rigtigt hjem.
Sådan.
Du leder mig I fordærv.
Tak.
Jeg vil gerne høre lidt mere om sygeplejersken, du nævnte, I London.
Din oplevelse med hende.
Hun er stadig...
Hun er stadig hos mig på en måde.
Hvordan det?
Da jeg mærkede...
...barnet inde I mig...
...huskede jeg alle indsprøjtninger og negative tests.
Hendes minder fra fem måneder, før du mødte hende?
Ja.
Du havde altså adgang til hendes minder?
Det er svært at forklare.
Jeg kunne føle hendes tanker såvel som mine egne.
Og hun kunne ting, som jeg...
...pludselig kunne.
Hvad betyder det?
Det betyder, at du er noget helt særligt.
Du vidste, hvad min mor og jeg gennemgik.
Tre år. Hvordan kunne du se mig I øjnene?
Jeg er ked af det.
Virkelig.
Jeg måtte beskytte mine børn.
Du er ikke engang hendes far. Du låste hende inde.
Bedøvede hende, John.
- Bange for at lade hende være sig selv. - Ja.
Og jeg er stadig bange.
Men for at hjælpe hende må vi samarbejde.
Harry.
Harry? Røræg eller...
Hold op med at bebrejde dig selv Gør ikke dig selv syg igen.
Du ved, hvad de er I stand til. Se videoen. Tro dine øjne.
Jeg elsker dig.
SAMME PIGE?!
SAMME KJOLE?! WTF?!
Hvad laver du her?
John McDaniel løj.
Elena var I Fallon Bridge den aften.
- Det er en dårlig opløsning. - Det er hende.
Det ligner et spejlbillede. Hvor står hun?
Tæt nok på til at skade min mand og tæt på pubben, hvor to ofre blev fundet.
Lillian Banks faldt om på en klub I London. Spontan koma.
Hun blev kørt I ambulance til Princess Victoria Hospital.
June og hun blev indlagt sammen.
Sygeplejersken med de sitrende øjne
behandlede June på samme hospital få timer senere.
Lewis, Lillian, Deborah.
De sager hænger sammen. Mor og datter er ansvarlige.
Hvad gør de ved de mennesker?
- Fortæl. - Harry er rejst.
Han rejste efter hende I morges.
Der foregår noget forfærdeligt. Min søn er I fare.
Det er vicekriminalkommissær Squirries. Vil du spore en britisk mobil?
Du bebrejder mig for at bringe June I fare, og med rette.
Du låste hende inde,
men jeg magtede ikke at passe på hende.
Hvordan ved man, hvad man skal gøre?
Fair Isle. Vorherre bevares.
June er viljestærk.
Hun har altid været stædig.
I London vidste hun, hvad hun var.
Hun bad mig være ærlig, og ikke engang det kunne jeg.
June stak ikke af for at såre dig.
Det var det sidste, hun ville.
Går te an? Kakaoen mindede lidt om muselort.
Tak.
Min far ville flytte til en skotsk ø.
Langt væk fra alt og alle.
Folk går til ekstremer, når de er bange. Dømmekraften kan blive svækket.
Jeg mødte en I London.
En som mig.
En skifter?
Hvem var det?
Hun hedder Kam.
Vi troede, hun kunne hjælpe os. Vi stolede på hende.
Hun gjorde os ondt.
Det lyder helt normalt. De kvinder, jeg kender, med lidelsen
skubber velmenende mennesker fra sig.
De accepterer og har brug for fællesskab.
Det prøver jeg at skabe for din mor og dig.
Hvorfor forlod hun mig?
Det må du selv spørge hende om.
Jeg må vide besked.
Hun skal nok sige det.
Når hun er parat.
Godt. Jeg skaffer en bil.
- Prøv at finde et kort, okay? - Ja.
- Et, som er detaljeret. - Ja.
Harry, er du okay?
Mor, jeg ved, du ikke synes, jeg gør det rigtige.
Du har altid villet hjælpe folk.
Men du ved ikke, hvad den pige er I stand til.
Jo. Og hver gang hun skifter, lærer jeg hende bedre at kende.
De ødelagde vores familie. De knuste den.
Ting går galt. Det sagde du selv.
- Man kan intet stille op. - Jo, man kan.
- Læg ikke på. Hør på mig. - Jeg elsker hende.
Jeg beder dig ikke om at forstå.
Jeg er nødt til det.
Harry.
Han er I Norge. Bergen Lufthavn.
Vejen ender om 1,5 km. Derefter fortsætter vi til fods.
Og når vi kommer til Sanctum,
- så nævn ikke den skifter, du mødte. - Hvorfor ikke?
Hun har problemer, men...
- ...måske kunne du også hjælpe hende. - Det har jeg tænkt på.
Men jeg kan ikke risikere at destabilisere kvinderne.
- Okay? - Ja.
- Er du okay? - Ja.
Den lider meget.
Lad være med at kigge.
Værsgo.
Hej!
Hvad fanden laver I? Flyt dig!
I må ikke være her.
De er I Bergen. Hvor skal de hen?
De skal være sammen. Andet ønsker de ikke.
De er smuttet fra dig.
Tak.
Vi klarede det.
June, det er Runa.
Velkommen.
- Tak. - Jeg har forsyninger med.
Og det er Sigrid.
Hold da op, du ligner din mor på en prik.
Hvor er hun? Jeg må se hende.
- Altså... - Din mor vil også se dig.
Hun har ikke tænkt på andet, men hun har et problem.
Ja, vi skal tale om din trigger.
Din mors hænger sammen med kærlighed, så hun er nok lidt sårbar lige nu.
På grund af mig?
Fordi hun elsker dig.
Hun skal lige vænne sig til, at du er her.
Og I mellemtiden har vi masser at se til.
Jeg skulle møde hende, ikke?
- Det sagde du. - Jo.
- Men vi må passe på. - Så lad os passe på.
Nå?
Du kender faren, Runa.
Men hvis June kan vente en dag, skal det nok gå.
Holmefjord...
Det var stedet, Kam huskede. Den nærmeste landsby. Vent her.
Hej. Undskyld.
Vi prøver at finde herhen.
Jeg henter din søn hjem.
Vil du have mig?
Jeg kommer tilbage.
Tak.
Andre er gået den vej.
Jeres kjoler, har I...
- Har I selv lavet dem? - Ja. Vi havde kun ensfarvet stof,
men Sigrid fandt på at farve det med, brombær, var det vist?
- Solbær. - Solbær, ja.
Det muntrede os op.
Og I... rører ikke hinanden...
...nogensinde?
- Det bliver naturligt med tiden. - Ja.
Du er omgivet af folk, som forstår dig.
- Du er aldrig alene. - Jeg har ikke været alene.
Har du mødt andre skiftere?
Nej.
Han hedder Harry.
Harry.
Javel. Spændende.
Er det til min mor?
- Sigrid er vores seneste succes. - Er hun... Er hun kureret?
Sig aldrig kureret.
Jeg tror, hun altid vil kunne skifte.
- Men hun kan kontrollere det? - Men det kræver arbejde.
Ja.
Jeg er klar.
Jeg er glad for, du kom, Freya.
Det er June, Runa.
Ja, selvfølgelig.
Gør det noget, hvis jeg hviler mig?
- Selvfølgelig ikke. - Gør du det.
Her er ikke noget signal.
Det siger du ikke.
John.
Det må være der.
Ingen både.
Vi må finde en anden vej.
Jeg er Elena Askelaand, 39 år.
Jeg ved, du ikke er klar.
Det skal du være.
Du har været væk for længe.
Det kan ikke være dig.
En del af mig håbede, du ikke havde forandret dig.
Er det ikke dumt?
For hvor er du smuk.
Må jeg komme ind?
Sigrid kommer snart efter bakken.
Kan vi gå et sted hen?
Jeg kan ikke se noget.
Bare fortsæt.
Op med dig, John. Kom.
Kom du noget til?
Hun tog så langt væk fra mig som muligt.
Kom her med dig.
Sådan, ja. Så går vi.
I videoen sagde du, far tvang dig bort.
Jeg blev mere og mere ustabil.
Jeg var bange for at skade dig eller din bror.
Du kunne ikke styre det.
Det forstår jeg nu.
Du må fortælle mig alt, hvad der skete.
Hvorfor du rejste.
- Jeg vil ikke bebrejde dig. - Vil du først fortælle lidt om dig?
Jeg gik glip af så meget. Nu kan vi blive lykkelige.
Vi kan hjælpe hinanden med at finde stabilitet,
og så kan vi blive her sammen.
June?
Bendik!
Ben!
Jeg vil virkelig gerne være rask, men...
Men hvad?
Ikke kun for min skyld.
Jeg har fundet en.
- Jeg er forelsket. - Nej, du er kun et barn.
Han hedder Harry.
Harry Polk.
Far var bekymret for min uddannelse,
- og da jeg begyndte I skole... - Jeg vil ikke høre mere.
Han ved, hvad jeg er.
Han har set det ske. Han hjælper mig tilbage.
June! Vil du være sød at ro I land?
Du ved endnu ikke, hvem eller hvad du er.
Du må ikke elske, June.
Beklager, men det går ikke.
Hvad snakker du om? Harry betyder alt.
Nej. Hør på mig.
Forelskelse er verdens stærkeste følelse.
Men den er farlig.
- Det er lige meget. - Nej, du vil skade ham.
Hvis du tror det, kender du mig slet ikke.
Jeg kender dig bedre end nogen anden! Hvis I bliver sammen, dør han.
June!
Svøm!
Vent lige lidt.
June har skiftet.
Sig noget. Sig nu noget.
June!
Bliv her.
De er begge ved bevidsthed. Hvad sker der?
Det har jeg aldrig set før. June!
June, vil du kigge I spejlet? På dig selv?
Kan du sige, hvad der sker?
Jeg kender ikke din datter.
Du må hjælpe hende tilbage.
Vil du tale med hende? Om det, som gør hende til June.
Hun...
...tager min natkjole på og leger spøgelse.
Du falder I søvn, når jeg synger på norsk.
Hun er ikke et barn mere.
Jeg havde været I skoven.
Jeg brød reglerne. Gør ikke det, June.
Hvad snakker hun om?
Måske ser du noget, du ikke bør.
- Hun oplever dine minder. - Det er ikke muligt.
- Det kan vi ikke. - Jeg tror, det er en del af Junes gave.
Når genet går fra mor til datter, tror jeg, det udvikler sig.
Vil du stoppe hende?
Hun prøver at finde ud af, hvorfor du rejste.
Nej! June, lad være med det!
June! Lad være! Stop hende!
Se lidt kvikke ud. Det er fredag aften.
Dig har jeg ikke set før?
- Det er min første time. - Jeg hedder Lewis Polk.
June! Stop hende!
Herinde og I jeres selvportrætter kræver jeg, at I er ærlige.
At I ser alt, hvad I er.
June! Tal til mig!
Du ved, hvad jeg er I stand til. Jeg er ikke rask.
Du var stabil. Hvad er der sket?
Hvad det end er...
...så få styr på det.
Vær nu sød. Tal til mig, June!
Vil du ikke nok?
- Jeg elsker dig. - Nej.
- Lad være... - Jeg elsker dig.
Jeg vidste, du var bange. Nu ved jeg for hvad.
Du er bange for at elske.
Du går I seng med mig, men du holder altid igen.
Jeg vil have mere.
Der er noget galt med mig.
- Jeg skader alle. - Jeg tror, du føler det samme som jeg.
Jeg vil have dig, uanset hvordan.
Vil du have mig?
Du må ikke se det! Nej, June!
Gør noget! June! Nej!
June.
Vil du have mig?
June.
Det skete bare.
Jeg kunne ikke forhindre noget af det.
Se ikke sådan på mig.
Se ikke på mig.
Hvad har du gjort?
Nej! June!
Er du pervers, siden du går I kjole?
Du skulle skamme dig.
Vent...
Dem skal du betale for!
Hej! Hvem tror du, du er?
Kan du høre mig?
Stop hende!
June! Nej!
Har du det godt?
Nej.
John.
Hvorfor vågner de ikke, Elena?
Jeg ved, hvordan det fungerer.
- Der må være sket noget. - Jeg skiftede direkte
fra den ene til den næste. Jeg blev ikke mig selv.
De er altså fanget?
Jeg droppede de beroligende piller.
- Jeg måtte føle. - Føle hvad, Elena?
Kærlighed.
Pak en kuffert.
Nu.
De vil komme efter dig. Du må væk.
June, kan du høre mig?
Hvis du kan, så sig dit navn.
- Elena Askelaand. - Nej.
- Hvor bor du? - Hytte tre, Sanctum.
Elena, dine minder overtager hende.
Hvad synes du?
Afgjort anderledes.
Af alle dem, jeg har mødt, vælger jeg dig.
Nej! Vær ikke mig!
- Du kan ikke være mig! Hvor er min pige? - Vi mister hende
Det er privat ejendom. Gå med jer!
Min datter er her.
Vend om.
- Jeg skyder. Jeg mener det. - Sigrid?
- Hvem er I? - Hvor er June?
- Vi må se hende! - Vi er hendes familie.
Hjælp os.
Behandl manden I huset. Sørg for, han bliver der.
Er du Harry?
Ja.
Helena Askelaand. 39 år gammel.
Hvad sker der?
- Det er Harry. - June?
- Han kan nå hende. - Gider du forsvinde?
- Jeg klarer det her. - Ben, hør efter.
June forsvinder hurtigt.
- Vi har brug for ham. - Jeg vil ind.
Tal med hende, men rør hende ikke.
June?
Nej!
June.
Se på mig.
Jeg ledte efter dig.
Og nu må du komme tilbage til mig.
Jeg ved, du er der, June McDaniel.
Lyt til min stemme.
Du er her.
Og hvem vælger du at være?
Okay.
Tænk ikke på andre.
Kun dig og mig.
- Du ved ikke, hvad hun har gjort. - Jeg ved det.
Jeg ved det.
Men, June, det er ikke din skyld.
Jeg er June McDaniel.
June.
Dem, du tog den aften...
...de vågnede aldrig.
De er alle spærret inde. Fangede. Katatoniske.
Nej, det...
- Det er umuligt. - Min far...
Lewis. Ham har du også fanget. Han er en skal som de andre.
- Det er derfor, I ikke kan være sammen. - Nej.
Kærlighed påvirker ikke mig ligesom dig.
Jeg skadede ikke de folk.
Og jeg vil have kærlighed.
Jeg er ikke dig.
June, det er okay, jeg har dig.
- Harry, June... - Hold dig væk. Lad os være.
Det er fantastisk, min egen.
Vi spekulerede præcis på, hvad der ville ske.
Fra en skifter til en anden.
June var I sin mors minders vold.
Der var to Elenaer, der talte og tænkte som hende.
Og vi fik med nød og næppe June tilbage.
Vidste du besked om det ekstra niveau ved Junes skifte?
Ja, hun fortalte mig det på rejsen.
Hun er den første.
Det burde du have fortalt mig, din partner.
Jeg fortæller dig det nu.
Er hun den første, Ben?
Det ved du, hun er.
Kam fortalte mig om Halvorson.
Hun har været her.
Hun sagde, han misbrugte hende.
Det passer ikke.
Kam var farlig.
Hun skadede os.
Og Ben sagde, hun aldrig har været her.
- Jeg troede på hende. - Kam var...
Hun var ikke rask. Du så, hvad hun gjorde.
June...
...vi må væk.
Min far er...
Han må komme sig og...
Jeg har lige fundet min mor.
Ja.
Du ved, hvad hun gjorde.
Men det var derfor, hun rejste og tog hertil.
Kvinden nedenunder, Sigrid, hun er kureret.
- Jeg har brug for hjælp. - Ja.
Ja. Hjælp.
Fra en, du kan stole på, ikke en, som sender en kidnapper...
Steinar er syg. Halvorson efterlod ham I London...
- Du behøver ikke ham. - Det ved du ikke!
Vi vidste intet...
...da vi stak af.
Intet.
Men vi klarede det sammen.
June.
Se på mig.
Jeg er her.
Og jeg kan altid få dig tilbage.
Vil du ikke nok?
Du kan ikke...
Du kan ikke blive her. Det tillader de ikke.
Hvad fanden rager det os, hvad de tillader?
June.
Kan du huske, da det var...
...os to?
Bare I nat.
Ikke?
KAM KAMÆLEON
Alt ånder fred, min kære.
Jeg savner Freya.
Ikke at tale om fortiden var din regel.
Du insisterede.
Jeg begynder at glemme hende.
Glemme alt.
Hvad har vi lært af at være sammen?
Alt løser sig.
Intet er umuligt.
Der er en ny begyndelse på vej.
Jeg kan se det.
Helt tydeligt.
Må jeg komme ind?
Jeg ved, hvordan det er at elske en skifter.
Man frygter, at man ikke kan beskytte dem og mister dem.
Og den konstante trang til at forstå, hvad der sker.
Det har også været mit liv, så...
Spørg mig om hvad som helst. Vi er alle ved at lære.
- Måske tror du, jeg er farlig. - Lige præcis.
Vi mødte en skifter I London.
Hun advarede mig og sagde, du havde gjort hende ondt.
June nævnte hende. Hun lader til...
...at lide af vrangforestillinger.
Du ved godt, at Elena og Sigrid vælger at bo her, ikke?
Hør her, Harry...
June er en helt speciel pige, men hun har brug for hjælp,
og jeg er vist den eneste, som kan hjælpe hende.
Tidligere, når hun skiftede, var hun altid sig selv indeni.
Og denne gang...
Jeg havde nær mistet min elskede til et uhyre, så drop det,
for du ved ikke, hvordan det er.
Jo, jeg gør.
Det gør jeg altså.
Jeg har ingen hemmeligheder.
Jeg vil hjælpe dig med at forstå, hvad vi kan tilbyde June.
Jeg vil gerne vise dig, hvad vi laver.
Ja.
Jeg forsøger at dæmpe deres følelsesmæssige triggere.
Det her...
Det her er uhyggeligt.
Sådan ser det sikkert ud. Her er meget gammel teknologi.
Mest fra 80'erne, brugt.
Men det fungerer.
Vi reagerer alle ens på en direkte trussel,
en akut stressreaktion, som forbereder kroppen på overlevelse.
VI kalder det kæmp eller flygt.
Men kvinderne har I de øjeblikke en mere ekstrem,
og efter min mening mere avanceret, fysisk refleks.
Du mener, at skiftet er en forsvarsmekaniske.
Ja.
Ja, og de er genetisk programmeret til at ændre deres fysiske struktur.
Det er højst usædvanligt.
Derfor har jeg viet mit liv til at beskytte dem.
Men I har haft en svær og usædvanlig oplevelse,
så jeg forstår, tillid falder dig svært.
Du har ingen anelse om, hvad vi har været igennem.
Og June er ikke bare en skifter eller en del af dit eksperiment.
Nej.
Og hun må selv beslutte det.
Hvis hun vil rejse, kan jeg ikke holde på hende.
Ikke det?
Hvorfor skulle jeg det?
Lokalet skal beskytte dem og mig.
- Herinde kan jeg kontrollere skiftet. - Det gjorde du ikke før.
Det er Junes.
Giv det til hende.
Hej!
Hjælp!
Skal du på tur?
Ja.
På familiebesøg.
Hjælp!
Tekster af: Henriette Saffron